Правотворчість в Україні унормована законом (Вісник Харківського національного університету внутрішніх справ, 2025)
У статті проаналізовано основні напрями транзиції уявлень теоретичного дискурсу щодо правотворчості – від радянської доби до сьогодення, а також висвітлено історичні й методологічні засади її розвитку. Показано, що як явище соціальної дійсності правотворчість відіграє основоположну роль у розвитку суспільства, оскільки вона спрямована на формування та вдосконалення загальної, узгодженої системи правових норм, які регулюють суспільні відносини та мають загальнообов’язковий характер. Розглянуто динаміку поглядів на теоретичні проблеми правотворчості та наявність політичного впливу на їх формування. Окреслено методологічні підходи до розвитку ідей правотворчості. Звернено увагу на проблему тяглости наукового знання у дослідженнях правотворчості. Проаналізовано появу законодавчого визначення правотворчої діяльності та його вплив на подальше осмислення й розбудову сучасної моделі цієї діяльності.
Keywords: правотворчість; правотворча діяльність; держава; громадянське суспільство; етатизм; метамодерн; легіспруденція.